Майкъл Дъглас
НИТО ДУМА
Уилямсбург, Бруклин
Уилямсбург, Бруклин Ноември 1991г.
Не ме разбирай погрешно.
Харесват ми 49-ките! Монтана и Райс?
Те са най-известните.
Но дали са единствените? Разбира се, че не.
Не са като Джаянтс. Нека ти кажа нещо.
Ще се справя със Симс и Баваро, Мегет и Л. Т. когато си поискаш.
Тези типове са като храна. Просто прикритие.
Дори и не ми споменавай за Маями. Недей. Защото там няма нищо.
Маями няма никой освен Марино със златната ръка.
Там няма добри играчи. Като девственици са.
Затова се провалят винаги. Разбираш ли?
Не мога да повярвам.
Да, натрупаха голям актив, но всяка следваща седмица затъваха все повече.
Залагат си цялата ферма. Схващаш ли за какво ти говоря?
Прасетата, хамбара, малките пиленца и трактора.
Залагат всичко това.
- Далас, американският отбор, любимците ми. - Хайде.
Опитай се да запазиш--
Всеки е заложил поне веднъж на Каубойс.
Ето защо трябва да спечелят с 2 тъчдауна.
И какво е странното в тази история?
Вземай точките и бягай.
Хайде, момчета.
Ясно? Освен ако не си някой малоумен бавноразвиващ се фен на Сейнтс.
Затова заслужаваш да пробягаш 50-метровата права.
- Американският спорт-- футбол. - Мразя футбола.
Става въпрос за моя спорт. Мога да направя всякакъв залог.
- Една минута, момчета.
Купона започва.
Добре, да действаме.
Това е кофти навик, човече.
Давай!
- Всички, с лице кум пода! - Лягайте на земята!
- Всички! - На пода! Живо! Живо! Да вървим!
- Движение! - Хайде!
Какво зяпаш бе? Бързо на пода!
- Колко остава? - 2 минути.
Виждам те, бабо! Излизай оттам. Хайде.
Бинго.
Няма камери.
- 1798. - Лоша година.
90 секунди!
Ето го.
На горния етаж.
- Какво е това? - Нищо. Спестовни глупости.
1 минута!
- Не е тук. - Там е.
- Не е тук! - Там е!
45 секунди!
Божичко.
30 секунди!
Добре, хайде.
Да видим това бебче за 10 милиона!
Абсолютно.
Лекарят беше прав! Цигарите убиват!
- Обърни. - Проблем ли има?
- Просто обърни!
Десет години по-късно
"Психодинамиката на предумишлената кражба са добре познати.
"Действие извършено за да изчезне чувството за вина.
"Опит да нарани нещо въображаемо или начин на отмъщение...
"срещу тези, лишили човек от нещо изключително...
или по някакъв начин са причинили нарцистично произшествие. "
Но да крадеш гащичките на момичетата от шкафчетата им,
там няма нищо.
Никога на съм бил голям фен на Фройд.
Не знам дали трябва да кажа това, все пак съм професионалист.
Няма да го кажа на никой.
Обещаваш ли?
Да.
Нали се сещаш за това което си правел с гащичките?
Всички го правят.
Твоите приятели. Пощальона, дори директора. Всички.
И ако някой ти кажа, че не е така, лъже те.
Майка ми казва, че съм--
Казва че съм превъзбуден.
- Ало? Здравей, татко. - Здравей.
- Извинете. С кого говоря? - Аз съм.
Не, моята Джеси е на 8. А момичето с което говоря е на поне 11.
Ще ми дадеш ли да говоря с майка ти, ако обичаш?
Мамо.
- Да не забравиш пуйката. - Защо не я поръчаш да я доставят?
Днес е деня на благодарността, Ниитън. Защо не я накараш направо да долети.
Добре. На коя пресечка беше, 74-та?
- Такива сте си вие мъжете.
- Там съм след 10 минути. - Чао.
Разкарай се.
- Хайде.
По дяволите!
Бриджвю Психиатрична клиника
Луис?
Дано наистина да е спешно.
Моят герой! Виж.
Не е някоя улегнала съпруга, но се нуждае от помощта ти.
Не знам. Не сме говорили с теб с дни.
И после нощта преди деня на благодарността--
- Исусе. - Добре, че е още жив.
Отишла с един бръснач в Рокленд. Направили са 111 шева докато го оправят.
- Какъв е мотива? - Добър въпрос. Последните 10 години непрекъснато е по разни клиники.
Разбирам. Вманиачено и ненормално поведение, пост-травматични симптоми.
20 различни хоспитализации, 20 различни диагнози.
И много висок коефициент за интелигентност. Видяла е как баща й го блъска метрото, когато е била на 8.
- Д-р Сакс? - Какво?
Момичето, което отхапваше главите на гълъбите, хванала е един стажант в опасна хватка.
Повикай охраната. Увери се, че стажанта ще докладва за инцидента.
Луис, не знам какво искаш от мен. В къщи ме чака семейство.
Ниитън, иди при нея за 15 минути.
Тя е едно 18-годишно момиче, което до миналата седмица не бе наранило дори муха.
Аз и ти сме единственото нещо което стои между нея и доживотен Торазин или дори по-лошо.
Почакай малко! Какво искаш да кажеш с това, "аз и ти"? Тя е твоя пациентка.
Голям задник си.
Задник си защото ме караш да кажа това.
По-добър си от мен, ясно? По-добър си, по-добър си.
Всеки знае за Ниитън Конрад и известната връзка с младите.
Елизабет Бъроус. За такъв случаи сме живели двамата с теб!
Преди да ме надминеш. Шегувам се. Не исках така да прозвучи.
Виж.
Тя се нуждае от теб.
Добре, нуждае се от мен. Но защо е толкова спешно? Защо тази вечер?
Ако до понеделник няма напредък, ще я пратят в Криидмор...
където ще бъде завързана за едно легло до края на живота си.
Затова. Затова се нуждае от теб сега.
Пет минути. Пет минути!
Ърни, Франки, добър вечер.
- Д-р Конрад, идвате при нас тази вечер? - Да.
- По работа ли идвате? - Да.
Д-р Сакс винаги е готов да работи.
На вратата.
- Какъв е новия коктейл? - Хадол, дроперидол и ативан.
- И е будна? - О, да, разбира се.
- Каза ми да стоя. - Хайде, скъпа.
- Тя яде ли? - Нито яде, нито пие, нито спи,
не се къпе, нито дава на някой да я докосва...
нито говори.
- Д-р Сакс, той ми каза да остана. - Ще говоря с него.
Обещавам, Луиз. Обещавам.
За какво са тези предпазни мерки?
Бяха необходими петима докато я разкарат от гърба на бедния човечец в Рокленд.
Има ли още нещо което искаш да ми кажеш?
Не.
Бихте ли отворили вратата, ако обичате?
- Добре ли си? - Аз ли?
- Да. - Добре съм.
Здравей.
Елизабет, казвам се д-р Конрад.
Аз съм психиатър.
Разбрах, че не си се хранила от дни.
Мога да те разбера.
Преди работех в тази болница. Знам каква е храната.
Елизабет, имаш ли нещо против да ти измеря пулса?
Това означава, че ще трябва да те докосна.
Това не трябваше да става.
Имаш восъчно движение на крайниците си.
Което означава, че стоят точно там, където ги оставиш.
Ти си нещо повече от това което показваш, Елизабет.
Ти си много, много добра в това което правиш.
Има ли нещо, за което искаш да поговорим?
Няма проблем. Почти не се познаваме.
Сигурен съм, че трябва да си била много изплашена, за да направиш това което си сторила.
Знам, че си била ядосана, защото видях снимките.
Но също така знам, че изпитваш огромна болка.
Защото никой не е тук без причина.
Така че, ще говорим пак другата седмица.
Искаш това, което и те.
Нали?
Кой какво иска?
Елизабет, кой какво иска?
Всички вие.
Какво искат те?
Ехо?
Кой сте вие?
Пети до трети, тази старица няма кабелна.
Искам да си гледам спорта.
Вечерята приключи!
Как я караш, Тони?
- Добре. А ти? Радвам се да те видя. - И аз.
Ехо!
Това определено прилича на дома на Конрад.
Мирише на дома на Конрад.
И определено е много топло...
точно като дома на Конрад.
Но не звучи като дома на Конрад.
Здравей, скъпа. Търся едно малко момиченце...
около метър и 20 със светло кестенява коса.
Къде ли е отишла?
Ако не открия това малко момиченце,
ще трябва да сляза долу и да си намеря някое друго момиченце.
Връщам се след 10 минути.
- Здравей! - Здравей, татко.
- Как си? - Виж какво направих днес в училище.
Това е прекрасно. Виж цветовете. Имаш уникално виждане.
Това е моето виждане, кълна се.
Не трябваше ли вече да си в леглото?
Не мога да заспя. Имам проблеми.
- Разбирам. И какви по-точно проблеми? - Много съм нервна.
- Пак си ровела из нещата ми. - Трябваше ми класьора.
Иди да кажеш лека нощ на мама.
- Закъсня.
- Лека нощ мамо. - Лека нощ, скъпа.
- Изми ли си зъбите? Дъхни ми? - Да.
Прекрасно.
Ще сложа маймунката от тази страна...
и ще сложа Сали от тази за да ти прави компания.
- Имал си лош ден. - Защо така реши?
Намръщен си!
Ако е така, това е защото е след 10:00, а ти си още будна.
Къде беше тази вечер?
На работа.
Защо?
Защото помагах на едно младо момиче.
Добре, но това ще ти струва скъпо.
Добре, какво да бъде?
Една прегръдка... две целувки.
Две целувки? Сериозна работа. Добре.
Ето прегръдката.
Едната целувка.
Ето и втората.
Дали ще включат Барт Симпсън в парада утре?
Ако заспиш, веднага ще го включат.
Добре, но не мисля, че тях ги интересува това.
Лека нощ, скъпа. Обичам те.
И аз те обичам.
- Нека ви помогна. - Благодаря.
Това е прекрасно.
Кое по-точно е прекрасно?
- Якето ви, коженото яке. Прекрасно е. - Добре.
- Прочете ли за моста Манхатън? - Не.
Всъщност, бил е построен погрешно, изместил се е на 10 метра, но се крепи все още.
- Сид Саймън. - Ще се видим по-късно.
Следовател Касиди. Какво мога да направя за вас?
Какво имаме?
Удавник, жена, няма документи.
Вероятно е на около 20.
По кожата й разбирам, че е била във водата 2, може би 3 дни.
По това време на годината водата е студена? Може и повече да е.
2, максимум 3 дни.
Ръцете й са били вързани. Намерили ли са въже или нещо подобно?
Още търсят.
Още едно тяло беше намерено преди два дни.
- В района на Батери Парк. - Да.
Жертвата беше мъж на средна възраст.
Добре. Ще ми трябват предварителните доклади тази вечер.
Не сънувай. Имам 6-7 случая.
Сид, планувала съм важни неща за Деня на благодарността. Направи ми услуга, ясно?
- Най-рано утре мога да се справя. - Благодаря ти.
Първата ти работа.
Не се разсейвай.
Ето те. Неподвижна,
напълно неприкрита...
и доста уязвима.
Струва ми се, че се нуждаеш от вана.
- Познай какво, скъпа? - Какво?
- Вече си взех вана. - Така ли? Но не си опитала...
фантастичната вана на Ниитън Конрад, нали?
- Не. - Не, не си.
Още не съм.
- Да не е горещо? Не е, нали? - Не, прекрасно е.
Чудесно.
- Нищо не знаеш за наследството си-
- Но знаех, че ти си там--
Трябва да сме тихи.
Ти си шумната.
Приготви се да умреш от удоволствие!
Джеси, хайде. Да се присъединим към състезанието.
Чух те какво й каза.
Сънувала си. Нищо не съм й казал.
- Беше студено, нали? - Да, скъпа.
- И много ветровито. - Беше си адско препускане. Добро утро.
Мислиш ли, че още спи?
Не знам Джеси?
Джеси, хайде. Парада скоро ще започне.
Добре, сам ще ида там.
И ще видя всички тези коне сам.
Джеси, хайде. Закуската ще изстине.
Да не би да има ново място за криене за което да не знам?
Вероятно. Цяла седмица бяга из цялата къща.
Джеси, ела тук веднага!
Скъпа, хапни си преди да е изстинало.
Ниитън, тя не би излязла на балкона, нали?
Не е тук.
Знае много добре да не излиза без да ни каже, нали?
Джеси, ела веднага!
Загубила си е единия чорап.
- Моля? - Няма я.
Как така я няма Почакай--
- Някой е влезнал. - Не, не. Тя е в хола.
- Отвлекли са я. - Никой не я е отвличал, Ниитън.
- Влезли за. Прерязали за веригата на вратата. - Какво?
Обади се на полицията!
Няма сигнал.
Освободете линията. Спешно е.
43743Станало му е нещо на телефона.
- Нищо му няма на телефона, Ниитън. - Затворете, спешно е.
Знам.
- Кой е? - У нас е дъщеря ти.
- Какво-- - Кой е?
- Кой е най-големия ти страх, Ниитън? - Какво казват?
- Казват, че шока вцепенявал колената. Истина ли е това? - Къде е тя?
- Жива и здрава е. - Дай ми го!
Не искам да ми се налага да я нараня. Искам нещо от теб.
- Не. - Моля?
Не и преди...
да говоря с дъщеря ми, и да разбера, че е добре.
Правило номер едно: Ти нямаш искания. Слушаш каквото аз ти кажа.
Звънни ми когато мога да говоря с дъщеря ми.
- Какво правиш? - Аги.
- Какво направи? - Чуй ме.
- Не! Ти луд ли си? - Чуй ме!
- Не! Не! - Аги, трябва да сме сигурни, че е добре.
Ами ако не се обади пак?
Ало?
- Татко? - Джеси, добре ли си, скъпа?
Нараниха ли те?
Не. Татко, може ли сега да се прибирам? Татко!
Джеси!
Това беше много смело, Ниитън.
- Кажи ми колко пари искаш! - Не ти ща парите.
Помогни на жена си преди да си счупи и другия крак.
Какво? Ниитън, какво има?
Не слагай пердетата. Гледката ми харесва.
Добре. Сега.
На бюрото до вратата има gsm. Знам какво си мислиш. Недей.
Докато стигнеш до 1-цата в 911, Джеси ще е мъртва.
Правило номер 2: Не се опитвай да сигнализираш на някой.
Ако го направиш, ще убия дъщеря ти. Не защото искам,
а защото това са правилата, разбираш ли?
- Да. - Какво?
Виждам те и те чувам.
Когато напуснеш сградата, където и да идеш ще бъдеш наблюдаван.
Така, че ако искаш отново да видиш дъщеря си, не казвай нито дума.
- Сега, кажи ми, че ме разбра. - Разбрах.
Добре. Имаш един пациент.
Казва се Елизабет Бъроус. Много болно момиче.
Тя знае едно 6-цифрено число.
Пази го с цената на живота си.
- Какво число? - Б момента не те интересува.
Трябва ми това число. А ти искаш дъщеря си обратно. Затова става всичко това.
Ти си професионалист, Ниитън, такъв съм и аз.
Ако и двамата си свършим бързо работата,
до утре по това време... ще сме забравили един за друг.
Сега, върни се в Бриджвю.
Вземи роувъра.
Без полиция, без излишни спирания. И, Ниитън,
Аги ще бъде наред.
Правило номер три:
Имаш време до 5: 00 следобед.
Да правим каквото той казва.
- Ниитън, защо просто не повикаме полиция? - Защото не можем.
- Ниитън! - Защото му вярвам.
Използвай мобилния ако си в беда.
Весел ден на благодарността.
Задник.
Хей, д-р Конрад, нали щяхте с Джеси да ходите на парада?
Настинала е.
Няма следи от сексуално насилие.
Виждам следи от нараняване по врата.
Следи от рани над ларинкса й.
Не знам, Сид. Това момиче не съвпада с нито една от изчезналите ми момичета.
Също така има фрактура на върха на хиовидната кост.
- Сид, как е умряла? - Нямало е тъп инструмент.
- Врата й е бил счупен на две. - От какво?
От две ръце.
- От две ръце.
Сид, същата ли е техниката използвана в този случай, край Батери Парк?
Същото изместване на черепа.
- Ами петната по тялото? - Изгаряния от цигара.
Бил е измъчван. Благодаря ти.
Имал е и затворнически татуировки.
Ще са ми нужни отпечатъци и снимка на зъбите на Джейн Доу, ако обичаш.
Знаеш, че днес е денят на благодарността.
Прав си.
Добре, ами, да се надяваме, че семейството й не я чака, за да разреже пуйката.
Касиди, не съм впечатлен от начина ти да ме накараш да се чувствам виновен.
Вероятно е помогнала на майка си за чиниите.
Отпечатъци и снимка на зъбите.
- После изчезвам оттук. - Благодаря ти, Сид.
Хайде!
Свалете си прозореца, г-не.
- Г-н полицай, аз съм лекар. - Поздравления.
А забелязахте ли човека с тромбона, който почти отнесохте от пътя?
Трябва да мина през парада.
Трябва ми ескорт до Психиатричната клиника Бриджвю.
Да не ви приличам на хеликоптер? Използвайте 57-ма улица.
Говори с ченгетата.
- Какво да правя? - Имай търпение.
Едно малко момиче може да загине, така че, полицай Крейдман,
можете или да ми помогнете да спася това момиче... или не.
Трябват ми двама. Вие двамата. Да вървим.
Ето там. Хайде, хайде.
Направете място.
Отворете тези врати, момчета.
Кучият му син.
Току що се снабди с полицейски ескорт и мина през парада.
- Това ми харесва. - Кое?
Полицейския ескорт. Много ми харесва.
- Не ми каза смисъла на номера. - Тя знае.
Виж, това момиче има голямо количество патологична история.
Дори и да знае, срока ти от 5: 00 е абсурден.
Опита ми показва, че когато на някои му се постави някакъв невъзможен срок, той работи най-добре.
Не може просто да натиснеш някакво копче в главата на момичето.
Повярвай ми. Не става по този начин.
Виж, парите не си заслужават, знам. Но имаш семейни задължения.
А и, Ниитън, гледай да не загубиш този телефон.
- Доктора пристигна. - Заключи ли си колата?
- Не. - Това е добре. Държим го в ръце.
- Имате ли ключ за офиса на д-р Сакс? - Да.
- Ще ми отворите ли, ако обичате? Отворете. - Но д-р Сакс не е там.
Струва ми се, че Ниитън обясни правилата много ясно.
Върни gsm-а обратно.
Няма смисъл да нарушаваш тези правила.
Ти си едно болно копеле! Ако само пипнеш детето ми ще--
Какво ще направиш?
Щеше да кажеш нещо лично.
Струва ми се.
- Не. - Това е добре.
Ако съпруга ти си свърши работата както трябва, нямаш място за притеснение.
Добрата страна на това, е че това преживяване...
ще ви сближи много повече от обичайните планински екскурзии...
или гъбени вани.
Дистанционното е в ляво. Вземи го.
Вземи го!
Добре. Сега пусни телевизора.
Пусни HBO.
Не, това съм го гледал. Има много насилие.
Пусни си някое сапунено сериалче.
баща, Джон Доу, починал през 1991г.
прекратила
Първа шизофренична криза
Маниакална депресия
депресия.... мания..... самоубииствен
Ниитън!
- Какво правиш тук? - Нямаш работа тук.
Как влезна тук? Кой ти отвори?
Трябваше да си в Гринуич с Ким и семейството й.
Защо си тук на денят на благодарността?
Аз защо съм тук? Трябва да свидетелствам за едно двойно самоубииство...
в понеделник, и реших да огледам фактите.
Взел си файловете ми!
Това са личн-- Щях да ти дам ключа, човече.
Прегледал ли си всичко това?
Не всичко. Сега пристигам.
Прегледах главния файл. Пълно е с различни диагнози.
- Мисля, че тя симулира. - Симулира?
Луис, тя е брилянтен мимик.
Затова в Рокленд не са могли да я определят. Тя се адаптира.
Приема симптомите на другите пациенти.
Нещо като фалшив шизофреник е.
Стига бе, не-- не мога да повярвам, че всичко е само фасада.
Това би я наредило сред най-добрите симуланти в историята.
Струва ми се, че има някаква генна патология под всичко това.
Има класически пост-травматични стресови симптоми. П. Т. С. Д. -то й е истинско.
Видяла е как умира баща й. Това е бил началния момент.
Също така си мисли, че нещо или някой я преследва.
Затова е седяла в институти през последните 10 години.
Иска да остане вътре.
Значи 20 различни хоспитализации,
20 различни диагнози.
Всичко е симулация.
Ниитън, това означава, че е доста...
талантлива млада дама, нали?
Или отчаяна.
- Луис? - Да?
Някой друг освен теб знае ли, че помагам на Елизабет Бъроус?
Всички. Вчера след като си тръгнах те записах. Реших, че може да се върнеш.
Исках да имаш достъп в случай, че ме няма. Също така възстанових паролата ти.
Вратата, моля!
- Елизабет, добро утро.
- По-добре ли се чувстваш?
Донесъл съм ти нещо.
Шоколадова пуйка.
Шоколада ще ти помогне за преработката на лекарствата, които ти дават.
Харесваш ли денят на благодарността?
Това е любимата ми ваканция.
Искаш ли да пипнеш?
Моля?
Видях те да гледаш.
Знам какво се опитваш да направиш. Искаш да ме накараш да се чувствам неудобно.
Но няма да стане.
Другия доктор?
- Д-р Сакс. - Да.
Не ми харесва изобщо.
Разбирам те.
Много смешно.
Елизабет, има нещо важно, което трябва да те питам.
Но първо искам да ти покажа нещо.
Имам дъщеря. Тя е на 8... запътила се е към 18.
Казва се Джеси.
Донесъл съм някои от любимите й неща.
Това е приказка.
Толкова много съм й я чел, затова е така износена.
А това. Обича да рисува странни неща на него.
А това--
Това е Сали.
Искаш ли някое от тези?
Ще се погрижа да го задържиш.
- Но трябва да избереш само едно. - Какво по дяволите става, някаква разпродажба?
Искаш ли да избера вместо теб?
- Д-р Конрад? - Да?
Тръгвай си.
Не.
Искам да си тръгвате.
- Още не сме приключили, Елизабет. - Знам какво се опитваш да направиш.
Искаш да ме накараш да се чувствам неудобно.
Но няма да стане.
Как се казваш?
Имаш доста дълга коса.
И моята беше толкова дълга, но майка ми ме накара да се подстрижа.
Какво е това на врата ти?
Доста е невъзпитано да не отговаряш на нечии въпроси.
Символ е.
Какво означава?
Мълчание.
Елизабет, има нещо което трябва да знам.
Джеси.
Джеси? Така се казва дъщеря ми.
Искаш ли да видиш една нейна рисунка?
Да направим така.
Ще ти покажа рисунката ако ми отговориш на един мой въпрос.
Просто един отговор? Но не искам да ми отговаряш с "да" или "не".
Може би.
Сега ще си задам въпроса.
Човека, който нарани в Рокленд--
Тази случка има ли нещо общо с ужасната трагедия...
случила се в метрото преди години?
Бягай, скъпа, бягай! По дяволите! Бягай, скъпа, бягай!
- Вчера не знаех за какво говореше.
- Бягай! - Не знаех кои са. или какво искат.
- Махай се! - Сега знам. Знам колко много са го искали.
- Разбрах колко е било важно то за теб. - Махай се! Махай се! Махай се!
- Изчезвай! Изчезвай! Изчезвай! - Елизабет--
Излез! Излез!
Махай се! Махай се!
Давай!
Благодаря. Съжалявам.
Загуби я.
Все още има куклата, нали?
- Да? - Това мина добре.
Мога да спечеля доверието й, но без повече информация...
- Карам наслуки. - Отговора е точно пред теб.
Прочетох информацията за нея!
Тогава се вгледай по-внимателно.
- Ти-- - Ниитън,
- 12: 22 е.
Сигурен съм в едно нещо.
Щяха да попаднат на някои доста отровни видове.
Погледнете този.
Виждате ли как е повдигнал опашката си? Ядосан е.
Подготвил е жилото си.
Синьора Конрад?
София.
София, защо си тук?
Г-жо, кой направи тази бъркотия в кухнята?
Яйцата са навън...
пълен хаос.
Какво се е случило?
Резето е счупено.
Да така е. Аз го счупих. Г-н Конрад ще го оправи.
Г-н Конрад ме помоли да сготвя за тази вечер.
- Какво да сготвиш?
- Пиле. - Не, не, не. Никакво пиле.
Не телефона! Не! Просто ми го дай.
- Дай го насам.
Ало.
Г-жо?
Разкарай я.
София, няма да има пиле.
Разбирам.
Благодаря. Довиждане.
- Ще има ли още посетители? - Не.
О, да, хайде. Давай, скъпа, свали го. Хайде.
Добре, ти си решаваш.
Намерено скитащо момиче на Харт Айлънд
Намерена е дъщерята на убития се Джон Доу
Трябва да вървя. Ще трябва да се чуем по-късно.
Видял ли си това?
Какво е това? "Намерено скитащо момиче на Харт Айлънд. "
- Къде го намери? - В досието й, на бюрото ти.
"Младо момиче бе намерено вчера сред скалите на Харт Айлънд. "
Това е около смъртта на баща й.
Трябва да се обърна към социалните. Дали може да е била загубена или оставена без надзор?
- Моля-- Това е много странно. - На остров на Източната река.
Видях Сара преди 2 дни.
Имаше срещата с гаджето във селото. Може би още са заедно.
Възможно е. Почакай секунда.
- Хей, Джейк. Опитай 57, и само лицето й. Благодаря. - Да, добре.
- Хайде. - Тук смърди. Странно мирише.
Знам. Просто дишай през устата.
- Досега не съм виждала мъртвец. - Ще се справиш.
- Ще ми стане лошо. - Чуй ме, никой там няма да забележи.
Хайде.
- Трябва да вдигна.
Ще бъда ей тук. Ясно?
Касиди. О. Хей, скъпи. Да.
Ъм, не. Трябва да вземеш този от 1: 00, защото аз--
аз ще съм на гара Пен в 2: 00.
- По-добре кажи 7: 00. - Обещавам.
- Недей да обещаваш.
Моля? Да, почти съм приключила тук.
Да. В градската морга съм.
- Чао.
Ето ти Н. С. И. С. -то на онзи със счупения врат.
Имам попадение. Лион Едуардс Крофт.
Божичко, колко ареста има той, 15, 20?
Явно е зает човек. Няма да липсва на никой.
- Провери ли за някакви близки? - Разбира се.
Не съм ли професионалист?
- Всичко е наред.
Защо някой би направил това на Сара?
Онзи с изгарянията от цигари, Крофт, той е бил шофьора на тази банда.
Обирали са банки тук, в Джърси, в Делуер, във Вирджиния.
Не е имало присъди до '91.
Трима от тях отишли на десетгодишна ваканция в Атика.
Патрик Бари Костър. Той е последният излежал присъдата си.
4 Ноември. На 4 Ноември!
Дали Крофт ги е очистил?
Не знам. Възможно ли е да е отмъщение.
Той няма живот. В нищо не е обвиняван. Дойде от нищото. Няма нищо.
Единственият път когато се е показал. Той е призрак.
Призрак?
Ето значи с кой трябва да говоря. Благодаря ти.
- Пази се. - Добре.
Ти избра любимото нещо на Джеси.
Със Сали винаги са били неразделни.
Къде е тя?
Къде е Джеси?
Тя е взеха.
Сега е наистина уплашена.
Уплашена колкото теб, когато си се нахвърлила на онзи тип от Рокленд, но тя е само на 8.
Не е силна колкото теб.
Не можа да се защитава като теб.
Виждаш ли, не съм тук само за да ти помогна.
Имам нужда и от твоята помощ.
В противен случай няма да си получа дъщеричката отново.
Днес е денят на благодарността.
Спомняш ли си този ден?
Да. Да, помня.
С кого беше?
С баща ми.
Само аз и той.
Да си силна не значи само, че можеш да се пазиш,
ами и да се откажеш от нещо, особено ако много държиш на него--
дори толкова много да държиш, че да не осъзнаваш. че можеш да имаш по-добър живот.
Единственият път за теб е...
да се върнеш назад.
Трябва да се върнеш към онзи ден в метрото.
Не мога-- не мога да го направя.
Не, не мога.
Започваме. Главната цел.
Не можеш да помогнеш на дъщеря ми, освен ако не се върнеш назад.
Не, моля те.
Чуй ме.
Човека, у когото е Джеси...
е същия срещу който се бориш.
- Същия, който прати санитарите след теб в Рокленд. - Не ми се слуша това.
Всичко което искат е номер.
- Ти искаш това което те искат. - Те знаят, че ти знаеш номера.
- Ще убият дъщеря ми, ако не им го кажеш. - Престани.
Тати!
- Телефонен номер ли е? - Не.
- Адрес? Сметка? - Не знам.
Банкова сметка ли е. Код ли е?
- Не. - Място ли е? Какво е?
Какво--
- Какъв е проблема? Връзката ли се разпадна? - Не, не, всичко е наред!
Остави го на мира.
Баща ти го няма.
Няма го и повече никой няма да го нарани.
Моето момиченце е все още живо.
Джеси е жива.
Д-р Конрад?
Страх ме е.
Знам. Съжалявам.
- По дяволите. - Всичко е наред. Спокойно.
- Елизабет. - Ще се опитам.
Всичко е наред.
Доста време мина от закуската, нали?
- Да. - Де да имаше чиисбургери.
- Шепна ти, че те обичам-
- Птиците пеят-
Най хубавата пуйка, която си виждала. Внимавай. Ще те сложа в печката заедно с нея.
- Обичам те, татко. - Усмихни се, сладуранке.
- Какво е това? - Това е 5cc спринцовка...
с игла 10-ти размер и 500 милиграма Амитал содиум.
Какви ги говориш, 500 милиграма?
Защо не ю излееш един литър Джак Даниелс, или не й завреш една пушка в устата?
Виж. Мисля, че сме на прав път.
- Би трябвало много добре да ю се отрази Амитала, така че--
Телефона ти звъни.
Вдигни си телефона.
Кажи им, че всичко е наред...
и преминаваш към план "Б".
Всичко е наред, преминаваме към план "Б".
Наркотик е.
Знаел си за числата, ти ме натопи, Луис.
- Кълна се-- - Кажи ми защо,
- или ще ти бия инжекцията - Отвлякъл е приятелката ми! Държи Сара като заложник!
Ще я убие, ако не разбера номера.
- Приятелката ти, Луис? - Да.
- А на мен ми е взел дъщерята.
- Малкото ми момиченце. - Ниитън, не знаех.
Съжалявам. Не знаех.
Трябва да вземеш този номер.
- Толкова е просто. - Да.
Д-р Сакс? Д-р Сакс?
- Да? - Един полицаи иска да ви види.
- Полицаи? Какъв полицай? - Не знам.
- Какво иска той? - Тя.
Не каза, но ви чака в офиса.
Добре.
Кажи й, че ей сега идвам.
Добре.
Той каза без ченгета! Каза ми без никакви ченгета.
Ето какво трябва да направиш. Отиваш в офиса си.
- Трябва да си спокоен. - Но какво--
И я разкарваш.
Ако го нямаме до 4: 30, преминаваме към план "Б".
Какво е това?
Фъстъчено масло с желе. Желето от какво е?
Добър ден.
- Аз съм Луис Сакс. - Здравейте. Следовател Касиди.
- Здравейте. - Здравейте.
Хубаво момиче. Това дъщеря ви ли е?
Това? Не. С какво мога да ви помогна?
- Тук съм по повод тази. - Какво за нея?
- Не я ли познавате? - Не.
Работила е в болницата 5 месеца. И е живяла там.
Нима? Имаме много такива.
Работела е във вашия отдел, Д-р Сакс.
- Така ли?
Странно, защото в този случаи щях да знам коя е, а аз не знам.
- Следователно има някаква грешка. - Кога последно видяхте Сара?
Току що ви казах и ще ви го повторя,
Не познавам тази жена.
Къде отиваме?
Имате ли адвокат, сър?
- Моля? - Имате ли адвокат?
- За какво говорите-- - Не познавате Сара, така ли?
Не, не познавам Сара. Но защо говорим за адвокати?
Миналата седмица, в Сентрал Парк, с вас.
Всичко е разказала на съквартирантката си Ванеса. Познавате Ванеса, нали? Тя ви познава.
- И Ванеса не познавам. - Д-р Сакс.
- Сега ще ви прочета правата. - Правата ми?
- Но преди това-- - Какво съм направил?
- Искам да ми направите услуга. - Добре.
Това е миналата седмица, с вас, до фонтана в Сентрал Парк.
Вие сте я снимал, а това е тя сега.
Тази вие сте направил. А тази аз. Кой според вас се е справил по-добре, аз или вие?
- Това не е Сара. - Това е Сара. Това е Сара, лежаща в моргата.
- Не, не е-- - Работя в отдел убийства, Д-р Сакс. Това е Сара.
Моргата?
Това е грешка. Не може да е Сара. Не беше такава сделката.
- Сделката? - Не беше такава сделката.
Добре. Защо не ми кажеш каква е шибаната сделка?
Кое е част от сделката? Той част от сделката ли е?
Ами той? Или той? Или той?
Кажи ми кой е част от сделката! Защо не ми кажеш?
- Той ни каза, че имаме време днес до 5: 00! - Кои сте вие?
- Значи това е грешка! - Това не е грешка. Кои сте вие?
И сме толкова близо, че ни остава само половин час--
Д-р Сакс, кои сте вие? - Това не е Сара!
Защо не престанеш да ми губиш времето и не ми кажеш кои сте вие?
Хей. Харесваш ли кънтри?
Какво казах за шума?
умницата на татко, нали?
Да се надяваме, че майка ти не е чула това.
Превключи само не нея.
Увеличи.
- Чула е. - Как разбра?
Спря да диша.
Какво мога да направя за теб, докторе?
Ърни, искам да те помоля за една услуга.
Да не си тръгнал да водиш Бъроус на разходка?
Изчезваме. Доведи я!
Мамо, татко, тук горе! Мамо!
Мамо! Мамо!
Пусни ме!
Погрижете се за нея.
Искам да отвориш вратите.
По чие нареждане?
Да си остане между мен и теб.
Затова наричат това място лудница, докторе.
Защото трябва да съм луд, ако те оставя да направиш това.
Добре. Знаеш, трябваше да опитам.
Всичко е наред, Ърни. Това е просто Версед.
Всичко е наред. След час ще се оправиш.
Д-р Конрад? Д-р Конрад!
Докторе--
Извинете!
Извинете.
Започнете специалните процедури.
Имаме пробив в охраната.
Затворете главния вход.
Съжалявам.
Хайде.
Централа, докладвам за златен Ленд Роувър току що напусна Бриджвю, и се насочи на изток.
- Добре. Тръгвам. - Шофьора е Ниитън Конрад,
търсен за разпит във връзка с убийство.
- Има Р. М. П. отговор до дома му веднага.
улица Канал, станция ИРТ
Божичко.
- Да.
- За какво си мислиш, Ниитън? - За екскурзия.
- Почакай малко.
Къде водиш Джеси?
- Защо я местиш? - Имаш 44 минути.
Защо я местиш?
Ще ти намеря номера.
Просто не я наранявай.
43 минути.
Вие се свързахте с Ню Йорк-ската полиция.
Моля останете на линията. Изчакайте да ви бъде отговорено.
Ах ти кучка!
- Добре ли си? - Да.
Не!
Ето тук се е случило, нали, Елизабет?
Не.
Когато излязохме от къщи, аз и баща ми--
Струва ми се, че--
Голяма кола, черна.
Никога на съм виждала баща ми толкова уплашен.
Сграбчи ме. Не спираше да бяга.
Аз се опитвах да го догоня.
Опитвах се. Взе--
- Ще се справиш. - Добре.
Ще се справиш. Да вървим.
Опитвах се да смогна.
Всичко е наред.
Елизабет.
Имаше много хора,
но баща ми ме промъкваше през тях.
Погледнах назад.
Бяха много бързи.
Бяха все още зад нас.
Бяха само 2-ма. Бяхме загубили единия.
Баща ми зави зад ъгъла.
Накара ме да се скрия тук.
Добре, чуй ме внимателно.
С Мишка трябва да ме изчакате тук. Тук, каквото и да става.
Всичко ще бъде наред.
Чакай ме тук.
Хей, Ръсел! Къде ходиш?
Какво има в чантата? Кажи какво има де?
Видях лицето на баща ми, докато говореше с тях.
Чантата.
Няма нищо в тъпата чанта!
Къде е? Къде е, Ръсел?
Какво става сега?
Къде е?
Елизабет?
Не ти вярвам!
Елизабет, какво виждаш?
Къде е?
Онзи в червеното палто продължаваше да го рита.
Питаха го, "Къде е? Къде е? Кажи къде е! "
Помогнете ми! Ще ви кажа къде е!
Елизабет.
Божичко. Помогнете ми.
Всички гледаха. Просто гледаха, и никой не му помагаше.
Никой не му помогна. Никой.
Всички гледаха, и никой не му помогна!
Елизабет, какво искаше онзи човек?
- Какво искаше той? - Почти го стигам.
Елизабет!
Татко! Не! Татко!
Обърнете се! Горе ръцете!
На колене! Веднага!
Какво искаше онзи човек, Елизабет?
Номер ли искаше?
Елизабет, трябва да разбера какво е искал.
Искаше Мишка. Куклата ми.
- Къде е тя? - Дръж я при теб. Нали, скъпа?
- Ало. - Доста добре.
Добре. Имам това което искаш.
Добре. Слушам те.
Реших--
- Реших да ти кажа номера лично. - Няма време.
- Нямаш избор. - Пак се правиш на смел, Ниитън.
Това е най-сигурният начин да загубиш дъщеря си.
С изключение на това да изпуснеш крайния срок, който е след по малко от 3 минути.
Правило номер едно: Вече няма време.
- Моля? - Чу ме.
- Ще те чакам там. - Къде?
Мисля, че знаеш къде. Правило номер две: Сега искам да говоря с дъщеря ми.
Чуваш ли ме? Искам да говоря с дъщеря ми!
- Татко? - Добре ли си, тиквичке?
Да. Татко, моля те измъкни ме.
На път съм, миличка.
- Нещо друго? - Правило номер три:
Вече няма телефон.
Приятелю! Има медицински спешен случай. Ще ти го върна.
- Ще го върна.
- Аги? - Жива ли е?
- Добре е. - Къде е тя?
Аги, чуй ме-- Какво е това?
На полицията ли се обади? Аги? Аги?
Не. Но някой го е направил.
Те знаят ли какво става?
Още не.
- Чуй ме. - Тук съм.
Просто я върни.
Пристанище Харт Айлънд
Хей, ти! Какво правиш?
Това е моята лодка. Къде си тръгнал? Хей!
- Хей, копеле! - Това е лодката ми!
Д-р Конрад.
Смел мъж си ти.
Искам да я видя.
Искам да я видя веднага.
Кофти място за почивка, не мислиш ли?
Здравей, Елизабет.
През последните 10 години всеки ден си мислех за теб. Сигурен съм, че и ти си си мислела за мен.
Знам, че си преживяла много неща. Аз също.
Баща ти ни разочарова и двамата.
- Къде е дъщеря ми? - Довел си я с теб, защото не ти го е казала.
- Къде я държите? - Няма и да ти го даде.
- Искам да видя Джеси. - Къде ми е номера?
Нищо няма да получиш, докато не видя--
Днес вече говорихме за смелостта.
Не е полезна.
Трябва да се научиш как се ползва това.
Искам да видя дъщеря ми.
Мисля, че си го заслужи.
- Макс! - Татко?
Джеси?
- Татко! - Джеси! Всичко е наред, скъпа.
Ще се справиш. Всичко ще бъде наред.
Разбрал си, че номера е на гробище. Много добре.
А сега?
Ще си свърша работата.
Хайде, Ниитън. Нагоре по стълбите.
Ето там, на масата.
И Елизабет. Но не тя.
Изведете я навън.
- Татко? - Джеси.
Ще се оправиш, скъпа.
Ще се справиш.
Сега. Да видим какво вършат $200 на час.
Полицай Питърсън, добра работа. Намерил си колата ми. Къде е?
Ето там.
- Добре. А къде е човека? - Ами...
разбил е металната ограда на входа,
след което е взел лодката на този човек.
- Лодка? - Да. Той и някакво момиче.
- Малко съмнително звучи, нали? - Лодка до къде?
- Това е проблем на речния патрул. - Не е.
Мой проблем е. И твой проблем. Какво има там?
- От къде идва музиката, Елизабет? - От радиото.
- Радиото?
- Къде? - На лодката.
Лодката с която си дошла тук за първи път?
Да.
Беше студено. Аз бях мокра.
- Очите ми горяха.
Но бях с баща ми.
Как си разбрала кой е баща ти?
Дадоха му номер.
Къде е този номер?
Беше написан на ковчега му.
Бяха изписали номера върху ковчега.
Опитах се да го отворя, но пръстите ми бяха вкочанени.
И не можах да го повдигна. Беше много тежко.
Не можах да сложа Мишка вътре.
Моли се да лъже, Ниитън.
Къде отиде Мишка? Какво стана с Мишка?
Те ме видяха.
- Кой те е видял? - Мъжете.
Мъжете с музиката.
Те работеха. Казаха ми, че устните ми са посинели.
И ми дадоха одеало.
Казах им, че баща ми е вътре,
и искам да я сложа вътре с него.
Исках да сложа Мишка в кутията.
Казах им.
И какво направиха те?
Помогнаха ми.
Те--
Те...
помогнаха ми да сложа Мишка...
в ковчега с него.
Оставиха ме с него...
докато--
Докато--
Какво мислиш, че ще стане, когато го изкопаете?
Ще ти накара да убиеш мен и дъщеря ми.
Но тя ти харесва. Това го виждам.
А когато приключиш с нас, той ще приключи с теб.
Продължавай да вървиш.
Тази лодка е за даване под наем, а не за обикаляне на денят на благодарността.
Както казах, сър, полицейски задължения.
Сега ми направи услуга, капитан Блайт. Просто карай тъпата лодка.
Давай, Макс. Отвори го.
Изведете я!
Момичето!
Сядай. Сядай!
Татко! Пусни ме!
Ще те прострелям в коляното.
После ще ми дадеш верния номер.
Не!
Не! Махни се!
Разкарайте я!
Сядай!
Сега ще ти пръсна мозъка! Забрави за тъпия номер. Просто поздрави баща си от мен.
- Тя ти го даде! - Нищо не ми е дала.
- Просто го е обърнала! - Нищо не ми е дала! Млъквай!
- Обърнала е образа в съзнанието си! - Лъжлива кучка!
Объркване.
Обърнала е посоките.
Виж. Виж.
Гледала е в огледало.
Представяш ли си какво ще стане ако това не е така?
Централа, тук е Следовател Касиди от отдел убийства Манхатън.
Изстрели на североизточната част на Харт Айлънд.
Аз съм на път и ще са ми нужни подкрепления.
Десет години от живота ми...
купени и платено за тях.
Погрижи се за това.
Ще те убия!
Не си като мен, Ниитън.
Аз щях да убия човека отвлякъл дъщеря ми.
Полиция! Никой да не мърда!
Хвърли оръжието! Хвърли оръжието!
Давай.
Така и не разбрах името ти.
Патрик.
Сигурен ли си... Не съм като теб?
- Сигурен ли си?
Наистина ли си заслужаваше?
Кое?
Живота ти.
Абсолютно.
Мое си е.
Тогава иди си го вземи.
Вземи го!
Сега се връщам, скъпа.
- Добре ли си? - И по добре съм била.
Благодаря.
да вървим. Хайде.